Till slut Nattens glimrande drottning
med sin svarta smekning
skall döda dagen
Mr Chandos var mer hos trädgårdsmästaren än hos frun.
De ältade plommon... ad nauseam.
Familjen fasade för september... De bjöds plommon-
- tills tarmarna kved och rumpan sved.
I kapellet lät han bygga bänkar av plommonträ.
Då levde Chandos minne kvar i folkets rumpor-
-p.g.a. stickorna.
Två herrar från Amsterdam menade-
- att Allhevinghay kändes som hemma.
Så mycket vatten, konstdammar, kanaler, brunnar och bassänger.
Även en vinddriven pump. Det de inte insåg var-
- att far inrättat ett helt reservoarsystem-
- på grund av sin skräck för eldsvåda.
Under entrétrappan inhyste han 200 hinkar fyllda med vatten.
O, ja! Ibland, i nöden, brukade jag och mina bröder använda oss av dem!
Hinkarna stod fulla innan mor dog. Jag antar att de står där än-
- med samma vatten som för trettio år sedan-
- blandat med mitt personliga bidrag. Jag pinkade som en hel häst!
Och gör det än i dag!
I Southampton beundrade jag ett hus som ser helt platt ut från sidan.
Det står som klistrat mot himlen, särskilt kvällstid.
Ägarinnan, Miss Antirim, är ogift.
Damen är också platt, sedd från sidan.
Kanske är det därför hon står mer ensam än sitt hus.
Apropå platthet, Mr Neville, bör ni som tecknare...
- Uppskatta sådant... - Särskilt kvällstid, från sidan!
Hertigen av Courcy lär ha tagit med sin vatteningenjör-
- till sin fontän och frågat om han kunde göra om bygget.
Efter diverse smicker erkände karln-
- att med en god finansiär kunde han det.
Hertigen gav honom en knuff-
- och karlstackarn gick en blöt död tillmötes!
Nå, Mr Noyes, har ni någon skandal åt mig?
Jag är här som underhållare och ska säkert hitta en åt er.
Då är ni här i kraft av merit, till skillnad från övriga...
- som är här i kraft av förmögenhet. - Men ni hör själv till dem.
Jag har förtjänat min inbjudan som Mr Seymours följeslagerska.
Jag tillhör sällskapet blott som egendom.
Desto större anledning för dem att uppvakta er.
Jag skulle gärna göra det, bakom två terrasser och en apelsinhäck.
- Er komplimang är inte överdådig. - Än har jag inte råd med överdåd.
I ett sällskap som äger en god bit av England, är två terrasser-
- och en apelsinhäck en början. En dam med era "italienska" vanor-
- bör uppskatta apelsiner. De doftar ljuvligt, upplivande.
Tänker er far be Mr Neville teckna av huset?
Varför inte göra er och Mr Neville tjänsten att bjuda in honom?
Så strategisk fantasi har jag inte. Er far skulle finna det djärvt.
Överraska då både honom och Mr Neville.
I värsta fall kan Mor skylla på Mr Neville.
Jag avgör en husägares sorg eller salighet med sol eller skugga.
Jag kanske också avgör en äkta mans svartsjuka-
-eller tillfredsställelse-
- genom att avbilda hans hustru klädd eller avklädd.
Mrs Clement frågade om jag har en hustru - vilken fräckhet.
- Hon vet om min park, men inte frun? - Ni berömmer parken mer.
Men det vore fräckhet att vänta diskretion av Mrs Clement.
Er mor däremot är diskret till ytterlighet.
Varför surar hon i ett mörkt hörn?
Om hon surar, Far, så är orsaken er likgiltighet.
Hus, park, häst, hustru är er preferensordning.
Jag är angelägen att ni tecknar av min mans gods.
Varför, Madame?
Min man är stolt och förknippas med förtjusning-
- med sitt gods varje tegelsten och träd i var vaken stund-
- och antagligen även nattetid, vilket jag dock inte känner till...
Med en så god relation till sin egendom-
-behöver han ingen kopia.
Jag tycker inte om unga män med mer fåfänga än framgång.
Mr Neville har framgång nog att behaga där han inte kan imponera.
- Hos rika mäns fruar gör han bägge. - Det är inte svårt, Mr Seymour.
Följ med till Southampton så visar jag er hur man behagar damer.
Min fars egendom är visserligen blygsam-
- men jag antar att det inte är ett hinder för att teckna huset?
Samma anbud från ett nytt håll väcker alltid nyfikenhet.
Men som det nu är, ursäkta min djärvhet...
tror jag inte att ni har råd med mina tjänster.
Kom och promenera i Mr Herberts park i morgon...
Madame, det vore förtjusande, men trots er trägenhet-
- har jag uppdrag till efter årets äppelskörd och sedan hos-
- Lord Charborough tills nästa års äpplen blivit cider.
Er mor är måttlöst angelägen att få huset avtecknat.
Eller är det ni som är angelägen, med er mor som ombud?
Jag erkänner att jag ber för min mors räkning...
Men hon vill ha detta för sin makes skull.
Denna bedjan färdas lång väg för att nå mig. Så smickrande.
- Kan inte Mr Herbert själv beställa? - Syftet är just att undvika det.
Ni avses bli instrument i en äktenskaplig försoning.
Mr Neville, hur kan jag förmå er att komma till Compton Anstey?
Det kan ni inte, Madame.
Men ni kan köpas, Mr Neville. Vad kostar det?
Mer än ni har råd med. Men mitt huvudskäl är lättja.
Priset sätts i proportion till nöjet. Jag väntar inte stort nöje hos er.
Madame, jag reser till Southampton i morgon bitti. Jag säger adjö nu.
Låt inte höet ligga ute, lämna inte godset, och drick inte upp mitt vin.
Vänta mig inte åter förrän tidigast om 14 dagar. God natt, Madame.
Jag har bestämt att det är ytterst viktigt att ni stannar-
-och gör tolv bilder av godset.
Min make reser till Southampton. Räcker tolv dagar?
Ett: ni talar som om saken inte diskuterats.
Två: ni begär nu tolv bilder. Tre: ni sätter nu tidsgräns.
Fyra: jag ska börja genast!
Fyra faktorer som ni övertygat oss ryms inom er förmåga.
Era villkor är i övermått.
Detsamma blir mina.
- TECKNARENS KONTRAKT -
Avtalet, Mr Noyes, är följande:
Mina tjänster i tolv dagar för utförande av tolv teckningar-
- av hus, trädgårdar och parker på Mr Herberts gods.
Motiven väljer jag efter eget gottfinnande-
-dock efter råd från Mrs Herbert.
För vilket jag betalar 8 pund per teckning...
bjuder mat och logi åt Mr Neville och betjänt. Och...
Och, Madame?
Och ställer mig till förfogande för Mr Nevilles privata nöjen.
Arbetsordning för tecknandet av Compton Anstey.
Teckning numero 1: från kl. 7 till 9 på morgonen-
- skall husets baksida, från stallet till tvättgården, hållas tomt.
Ingen må använda stalldörrarna.
Inte heller bakdörren, eller öppna fönster på husets baksida.
A som i Aprikos.
M som i Morell...
C som i Citron...
A som i Ananas...
Teckning numero 2: från kl. 9 till kl. 11 på morgonen-
- skall nedre parken med trädgårdsanläggning hållas tom.
Inget fönster i husets övervåning må öppnas eller stängas.
Er Mr Neville avfolkar landskapet som Gud Fader.
- Att fåglarna inte tystnar! - Jag betvivlar att han skulle märka.
Hans natursyn är materialistisk.
Thomas, vad vill Mr Neville med mina lakan?
- Han vill teckna dem blöta på tork. - Varför blöta?
Det vet jag inte. Ett kärt minne från spädbarnsår, månne?
Teckning numero 3: från kl. 11 på morgonen till kl. 1 -
- skall baksidan och norra gaveln hållas tomma.
Torkplatsen för tvätt lämnas i det skick som avtalas-
- mellan tecknaren och tvätterskan, som står för tvättens placering.
Det gläder mig att Ni snört upp kläderna såsom jag begärde.
När er make lät ympa päronträden-
- rådfrågade han då Mr Seymours trädgårdsmästare?
Förlåt, Madame, ni talar lågt.
Vi känner inte Mr Seymours trädgårdsmästare, Mr Neville.
Träden är illa ansade, vinkeln mellan gren och stam är för skarp.
Men grundarbetet är gott. Och själva päronen, Madame?
Är de presentabla?
"I det gamla Grekland levde en kungadotter vid namn Persefone."
"En dag kom Underjordens elake gud och rövade bort henne."
"Men Persefones mor, gudinnan, grät så mycket att"-
- "underjordens gud kände medlidande och återlämnade dottern."
Teckning numero 4: från kl. 2 till kl. 4 på eftermiddagen-
- skall husets fasad åt väster hållas fri.
Inga hästar eller vagnar må ställas där-
- och gruset på gångarna lämnas orört.
Det må ej eldas så att rök avges mot husets framsida.
Skynda!
Teckning numero 5: från kl. 4 till kl. 6 på eftermiddagen-
- skall utsikten över godset från norr-
- hållas fri från husets och gårdens tjänstefolk.
Kreatur som betar på ängarna må tillåtas göra det.
- Goddag, Mr Neville. - Mr Talmann...
En fin utsikt för min son att ärva.
Jag vill se utsikten som Mr Herberts egendom.
Thomas, se till att Clarissa inte går till tvättstugan vid tolvtiden.
Och kom in till mig med bläck och penna i eftermiddag.
Jag vill skriva och fråga vilken hemväg Mr Herbert tar.
Avser ni att stå kvar där, Mr Talmann?
Jag har bra utsikt härifrån, tack, Mr Neville.
Bär ni samma kläder i morgon?
Hur så? Jag har inte bestämt det ännu.
Det beror på mina tjänare. Är det av vikt?
Kanhända att jag gör det.
Teckning numero 6: från kl. 6 till kl. 8 på kvällen-
- skall nedre gräsmattan vid Hermes-statyn-
- hållas fri från husets folk, tjänare, hästar och andra djur.
Philip, gå och be människorna där att flytta sig. Be vänligt.
Trippa inte!
Ge dig av.
Vart då? Vad tycker ni?
Mr Lucas delade sin passion lika mellan sin trädgård och sina barn.
Var gång hans hustru blev med barn planterade han fruktträd.
Nedkomsterna blev sällan lyckade, de flesta barnen dog i späd ålder.
Han hotade hugga ned träden, men avstod.
Han har nu elva fruktträd och han känner dem alla vid förnamn.
England välsignas inte med fruktsamhet just nu.
Kolonier föds, men inga tronföljare.
Vilka kolonier menar ni? Somliga av de äldsta har arvingar i överflöd.
Mr Neville, anar vi skotska sympatier?
Det vore att läsa in för mycket i ett enkelt konstaterande.
Om de bästa engelsmännen är utlänningar...
även det ett enkelt konstaterande...
är Englands bästa målare också utlänningar!
Det finns ingen engelsk målare värd namnet - inte sant, Mr Neville?
"Engelsman och målare" är en motsägelse i sig!
Klokt av Mr Herbert att gynna Mr Neville, då.
- Mr Herbert är motsägelsernas man. - Som tar emot Er i sitt hem, ja!
- Ovetande om vem hustrun tar emot! - I Fars frånvaro, Louis, sköter Mor-
- huset som hon finner gott. Hon fann gott att inbjuda Mr Neville.
- Väl talat, Mrs Talmann. - Och överslätande.
Av mötet i dag framgår att ni inte bara låser in husfolket som djur-
- utan även dirigerar när vi ska bära rock och käpp, eller vissla!
I dag i trädgården gjorde ni alla tre sakerna.
Om ni ämnar gå dit i morgon vill jag att ni uppträder likadant.
Tyvärr kan jag inte avbilda er vissling-
- vare sig den är engelsk eller förklädd tysk.
Vad gör ni åt fåglarna, Mr Neville?
Ni kan inte hindra dem att flyga över ert synfält.
Madame, tolv sommardagar med klar himmel och skarpa skuggor-
- är inget man kan garantera. Därför slösar jag ingen tid.
Det vore en hjälp-
- om man ville följa mina väl genomtänkta anvisningar.
Jag märker av även små förändringar i landskapet.
Det jag väl påbörjat vill jag fullborda, till varje pris.
Jag tror ni förstår, Madame-
- att häri uppnår jag en stor till- fredsställelse och ett visst nöje.
Thomas... minns ni om Mr Herbert lät packa sina franska stövlar?
Mr Neville, varför vill ni ha trädgården tom?
Teckningarna görs på uppdrag av Mrs Herbert.
Tror ni hon uppskattar att ha folk sparkande runt gruset-
-som hundar i ett grönsaksland?
Man söker stillhet i en trädgård-
-och glam och buller på en karneval.
Carnem levare! Så ni spar ert glam till religiösa högtider?
- Vad tror ni om Getsemane? - Vildvuxen kan jag tänka mig.
Säkert varken geometriska gångar eller holländska blomsterlökar.
Vi har ju en Libanon-ceder och ett Judas-träd.
- Varför inte ett Kunskapens träd? - Englands parker blir djungler-
- av illa passande exotika. Gud gav inte Eden åt England.
Eden var tänkt för Irland, där S: t Patrick lät utrota ormen.
En nyttig utrotning har gjorts på Irland, av Vilhelm av Oranien på...
- min födelsedag för 4 år sedan. - Gratulerar till den födelsedagen.
Kanske kan vi hitta en orm i gåva åt er, till ert orangeri!
- Hur sa? - Adjö, Mr Neville.
Philip!
Jag ser att sällskapet har samlats. Vad förestår?
Bli inte förvånad. Vi är här på er begäran.
Jag har begärt varken publik eller middag i det gröna.
- Åh, vi förväntas beundra utsikten. - Kludden blir aldrig nöjd...
Ni ville ha Mr Talmann här, klädd som i går, och med käpp.
Vi tog er på orden. Det var något mer, som jag bekvämt nog har glömt.
- Visslandet, Sarah. - Där gick bekvämligheten.
Bära gårdagens kläder gör mig inte på bästa humör. Ni får 20 minuter.
- Jag har en häst att motionera. - Intag då er plats.
Jag tar en promenad. Kom, Maria, vi har en hund att motionera.
Något mer till vänster, tack. Och blås ut kinderna.
- Varför det? - Förra gången visslade ni.
En oigenkännlig melodi, även för kompositören.
Se, Madame...
En huvudlös man, ett typiskt tyskt särdrag.
Mr Neville, ni talar om min svärson.
Om Gud vill, kommer han att ge er en sonson - en vacker dag.
Ett bättre samtalsämne, väl?
Ni hånar mina pengar och min person med karikatyrer.
Med stöd av minnet, tre porträtt i huset och er kunskap-
- ämnar jag sätta Mr Herberts huvud här.
Som en passande hyllning till er man och hans gods.
Om han återvänder.
- Det var underligt sagt, Madame. - Om han återvänder... till mig.
Jag sörjer... för att Mr Herbert inte är här.
Ja, Mor.
Kontraktet är annullerat, Mr Neville. Jag kan inte träffa er mer.
Sätt er här, Mrs Herbert. Skugga ert huvud.
Har inte trädgårdsmästarna överträffat sig själva?
Avbryt ert tecknande, Mr Neville. Jag kan inte fullfölja villkoren.
Arvodet kvarstår.
Låt mig säga, Madame, att trots de behagliga omgivningarna-
- har höjdpunkterna varit våra korta stunder tillsammans.
Jag mister dem ogärna. Behöver jag påminna om att avtalet binder båda?
Det krävs två att upphäva det.
Och nu, Madame, har jag inte rätt sikt över det jag vill se.
Jag ber er söka en annan sittplats-
- till kl. 4, då vårt nästa möte fullbordas, enligt avtal.
Vem är barnet som går omkring med så allvarlig min?
- Min mans brorson, Mr Neville. - Han betjänas som en liten kung.
- Vad är hans fädernesarv? - Fadern stupade vid Ausbergenfeld.
- Modern blev katolik, han togs hit. - Att uppfostras till protestant.
- Han var föräldralös, måste vårdas. - För att modern blev katolik?!
Philip, vad är det som händer?
Mr Neville, jag är ledsen för rocken. Det var inte jag som lade dit den.
- Jaså? Vem, i så fall? - Jag ska höra efter...
Nej, låt den ligga.
Slarv. Trädgården blir klädkammare. Vad har de i garderoben... växter?
Vem är er mans arvinge i raka led efter er?
En blivande sonson, men inte efter mig. Mr Herbert anser inte...
- att en kvinna bör äga mark. - Och er dotter och hennes man?
De blir arvsförmyndare. Intresserar juridik Mr Neville?
Förlåt nyfikenheten, Madame, och sära på knäna.
Att rå mig ger inte tillträde till makens testamentsvillkor.
Exemplarisk lojalitet. Men vad sker godset om dottern saknar arvinge?
Det vill jag inte tänka på.
Godset var min fars. Mr Herbert förvärvade det genom vårt äktenskap.
Som representant för mig ska Augustus ställa höga krav på sig.
Fraternisera inte med vem som helst.
Att jaga får är en tråkig syssla, behållet fåraherdar.
Jagar Mr Neville får, ska inte ni ta efter. Att teckna värderas lågt.
Om ni måste kludda, föreslår jag att ni studerar matematik.
Jag ska anställa en lärare. Kanske en dag-
- skriver ni in namnet Talmann i Royal Society.
Augustus!
Läraren ska vara tysk. Ni får redan för stor engelsk påverkan.
Mr Neville är husets tecknare, och ritar bilder av Mr Herberts gods.
Jag har hört om ert kunnande, mer än så, det sägs att ni är djärv.
Mr Neville går tillväga som en officer i fiendeläger.
Vi beordras si och så, att bära hatt, äta utomhus, ställa ut möbler...
Ändock, Louis, lär ni ha bytt en ritt med en ny häst-
- mot att stå i givakt i solen som en hillebardiär.
Vilken disciplin Mr Neville utövar. Kanske passar ni hellre till militär-
-än en vanlig landskapstecknare.
Mrs Herbert, vad betalar ni-
- för denne general som leder alla vid örat?
Mrs Herbert betalar inte mer än hon har råd till. Hon har generöst-
- låtit mig njuta fritt av sin egendom-
- och sin lantliga trådgårds mogna behag.
Och, mina herrar, där finns mycket att förvånas över och applådera.
Pannå!
- Goddag, Mr Talmann. - Ni är sen, klockan har slagit 4.
Mr Porringer har visst utnämnt mig till provsmakare. Er också, kanske?
I dag bjöds hallon. Dem berömmer jag. Dock inte gårdagens plommon...
Helt utan smak... "geschmacklos", som er rock.
Jag kunde omöjligt bära samma rock för tredje dagen!
Nyhetens behag har bleknat.
Först var här Mrs Talmann, tre tjänare och mat på silverfat.
Endast ni kvarstår. Felklädd.
Nog, Mr Neville. Er kverulans är måttlös.
8 pund för sådan fräckhet!
- Vill ni ha min fräckhet för mindre? - För mindre körs ni ut ur mina ägor!
Era ägor?!
Mr Talmann, ni glömmer era stövlar!
De är inte mina, Mr Neville. Jag trodde de var era.
Varför låter inte er man rensa vallgraven?
Han vill inte se karpen. De lever för länge, påminner om katoliker.
Och från fönstret kan det gröna tas för gräs.
- Kan han simma? - Jag har aldrig sett honom simma.
God morgon, Mrs Herberts!
Arbete går bra i dag. Jag börjar njuta.
Var god och sätt er.
Kanhända är det lite kyligt, men ni darrar för mycket.
Så här kan jag inte använda er. Madame, stå upp.
Stegen har nu, som ni ser, blivit en oäkta vertikal.
- Jag förlåter att ni satt dit den. - Jag? Varför? Den leder ingenstans.
Madame, vill ni vara god knäböja.
På knä.
Om ni har inflytande över er svärson-
- bör han besöka Mr Seymour och se vad som kan göras åt lindar-
-genom att göra så lite som möjligt.
Lindar, Madame, kan dofta så ljuvligt.
Särskilt om de tillåts blomma fritt.
Och det är snart blomningstid.
Mr Noyes, skulle ni önska se Mr Herbert död?
Jag älskar inte Mr Herbert. Vilken provokativ fråga!
- Varför då stanna? - Mr Noyes är mycket fäst vid Mor.
Mr Herbert är ofta borta och jag som förvaltare är Mrs Herbert till nytta.
På flera sätt, förmodar jag. Men kanske framför allt ett?
Era frågor är för fräcka i detta sällskap.
- Ska jag ställa dem bakom er rygg? - Vi vet alla Mr Noyes ställning här.
En... svår ställning. Jag förvånas över att ni alla stöder den.
Husets organisation är Mr Herberts sak.
- Far och Mr Noyes var nära vänner. - Och sedan?
Min mor blev en gång lovad åt Mr Noyes.
Er ställning är tröstpriset!
Ni missbrukar Mrs Herberts gästfrihet...
Sätt er, Mr Noyes. Jag ställer bara några frågor.
Jag vill förstå vad som sker i trädgården.
Skjortan där framträder nog så skarpt i bilden.
Vore det inte möjligt att tona bort den?
Min strävan är att aldrig förvanska något.
- Är det alltid er arbetsmetod? - Det är det.
Låt mig då hålla ett litet anförande.
I er teckning av husets norra sida-
- ses min fars kappa lindad kring foten av en Bacchus-staty.
I teckningen av utsikten som min man står och beundrar-
-ser man ett par övergivna stövlar.
I teckningen av parken från öster ses lutad mot min fars fönster-
- en stege som brukas vid äppelskörd.
På teckningen över tvättgården ses min fars rock ligga sönderskuren.
Tror ni att ni snart finner kroppen som burit kläderna?
Jag tänker på den bild ni glömde. Ni, Madame, fanns i den.
Verkligen?
Åtminstone ljudet av er, ni spelade spinett.
Vi har redan haft en fruktlös diskussion om ljudets avbildande.
- Kanske någon annan spelade. - Vem, Madame?
Ni börjar redan bli skicklig på det här spelet.
Fyra plagg och en stege leder inte till ett lik.
Jag har inte talat om något lik.
Ni är sinnrik, Madame. Som om ni har planerat det hela.
Er far är i Southampton och ni saknar hans kläder?
Är min far i Southampton? Min mor sade er det.
Ni bör förstå att hon är fåordig, men inte okapabel till list.
Tänk på hur envist hon övertalade er-
- att teckna hennes makes gods i hans frånvaro.
- Hennes förklaring är rimlig. - Ni har tagit mycket i god tro.
Jag ser fram mot upplösningen av denna sinnrikhet.
Mina sista teckningar kommer att andas mystik.
Jag ska närma mig hjärtpunkten steg för steg.
- Min fars hjärta, Mr Neville? - Liggande rött på grönt gräs?
- Synd att ni tecknar i svart-vitt. - Ni förhastar er.
- Föremålen är oskyldiga. - Var för sig, kanske.
Tillsammans utpekar de er som vittne till ett missöde.
Missöde, Madame? Vilket missöde? Det finns inget missöde.
Mer än vittne, Mr Neville, medhjälpare till missöde.
Fantasier.
Min åsikt är att en intelligent man är en medelmåttig målare.
Måleriet kräver en viss blindhet-
- en viss vägran att se alla valmöjligheter.
Den intelligente vet mer om motivet än det han ser.
I klyftan mellan vetande och seende fjättras han-
- oförmögen att konsekvent följa sin idé-
-rädd att de han vill behaga-
- blir missnöjda om hans bild inte även visar det de känner till.
Om ni är en intelligent man, och därmed en medelmåttig konstnär-
- inser ni att era teckningar ger utmärkt stöd åt min hypotes.
Om ni är, som jag hört sägas, en begåvad tecknare-
- då ska jag tro att ni inte har sett föremålen jag pekat ut-
- som en plan, komplott... Eller anklagelse.
Anklagelse?
Ni är snillrik.
Jag får alltså inte på samma gång vara de två saker jag vill vara.
Eftersom jag kan utläsa en sammanhängande plan-
-av företeelserna i era teckningar-
- och kan ge den som förklaring till min fars försvinnande...
Vi har inte hört att han nått Southampton...
så jag föreslår att vi träffar en överenskommelse-
-för att skydda er och roa mig.
Jag föreslår samma överenskommelse som ni har med min mor.
Följ mig nu till biblioteket där Mr Noyes väntar oss.
Samtycker att för var återstående teckning...
- Träffa Mrs Talmann privat... - Träffa Mrs Talmann privat...
och ställa mig till förfogande för hennes nöjen.
Och ställa mig till förfogande för hennes nöjen.
Teckning numero 7: från kl. 7 till kl. 9 på morgonen-
- ska hela husets framsida hållas fri från folk-
-tjänare, hästar och vagnar.
Teckning numero 8: från kl. 9 till kl. 11 på morgonen-
- skall gården framför badhuset hållas fri.
Det må ej eldas så att rök avges ur badhusets skorstenar.
Från kl. 11 till 1-
- skall idegransgången i nedre trådgården hållas fri-
- från Mr Herberts familj, tjänstefolk och husdjur.
Dags, Mr Neville.
Från kl. 2 till kl. 4 skall husets baksida och betesängen på östsidan-
- hållas fri från husfolk och gårdsarbetare.
Jag bad er komma hit för att jag lånat den här tavlan från huset.
Var vänlig stå upp.
Fascinerande, inte sant?
Jag har inte studerat den...
Er man överraskar med sin excentriska, eklektiska smak.
Medan hans likar nöjer sig med att samla familjeporträtt-
-tycks Mr Herbert samla på allt.
Har han smak för optisk teori?
För kärlekskval?
Eller tidens flykt?
Vad tror ni?
Kanhända är han, och med min sympati...
intresserad av bildens föreställning.
- Varför köpte han den? - Antagligen för parkens skull.
Men vad sker i parken?
Låt oss studera den.
Kan ni se en berättelse i de till synes fristående händelserna?
Utspelas ett drama i denna överbefolkade park?
En intrig?
Vill karaktärerna säga oss något?
Madame, har er dotter intresserat sig för denna tavla?
Kan ni avgöra årstiden här?
Madame, har ni en åsikt?
Avbildas otrohet?
Tror ni att det förbereds mord?
En häst har hittats i Strides.
Ett stycke härifrån på en väg som kan leda till Southampton.
Jag behåller kläderna på - inte ni.
Mr Clarke säger att hästen misshandlats.
Alla vägar kan leda till Southampton med någon god uträkning.
Jag hörde om en häst som hittade till Dover och tog höbåt till Calais.
Fransmän behandlar inte hästar väl, de äter dem.
Hade er häst tuggats på, Madame? Får jag ha hatten på?
Er stol ser oansenlig ut där ute.
Vilken ansenlig betydelse har det-
- att er fars skadade häst hittats på vägen till Southampton?
Först: hästen har inte att göra där utan min far.
Och: varför är den skadad? Vad betyder det för min fars del?
Sista frågan blandar in mig-
- eftersom en osadlad häst förekommer i dagens teckning.
Mrs Talmann, varför inte lämna fönstret och komma till karet.
Er överlägsenhet hotas inte av det, jag måste ändå se upp till er.
Eftersom jag använt dyrbar tid att fylla karet...
Varför inte dela det med mig?
Mrs Herbert har ett märkligt födelsemärke, på helt rätt plats.
Jagar er trädgårdsmästare mullvadar?
Nej, han menar att de bringar markägaren tur mot fiender.
- Hästar snavar i deras hål. - Mr Porringer vägrar döda dem.
- En märklig man, på helt rätt plats. - Rätt plats för vad?
Till att göra en fin häst från Southampton halt i ena benet.
Ni behöver inte frukta Mr Porringer.
- Han iakttar er för sitt nöjes skull. - Liksom jag er.
Ni är angelägen om att skydda er trädgårdsmästare.
Hans bästa skydd är inte ni, utan hans röda byxor.
En man i röda byxor misstänks inte vara en osynlig konspiratör.
Till skillnad från den där dåren som uppträder som staty.
På avstånd från huset... känner jag att min betydelse blir förminskad.
Madame, er betydelse minskar inte för mig.
Er betydelse, Mr Neville, ligger i lika delar oskuld och arrogans.
Båda hanterar ni utan fara, Mrs Talmann.
Men ni ska finna att de inte är symmetriska.
Den ena väger tyngre än den andra.
Vilken tror ni är tyngst?
Er oskuld, Mr Neville, är lätt lömsk.
Därför tror jag er andra sida väger tyngst.
En utsökt avvägning, Madame.
Ni umgås för mycket med Mr Neville.
Hur så?
Han är en paria. Äter som en luffare, klär sig som en barberare.
Era komplimanger skulle roa honom.
Och hans betjänt ser ut som ett får med klumpfot.
- Tror ni inte Mr Neville är kunnig? - Om vad?
Om vad, Madame?!
- Ska er tystnad tas som provokation? - Varför skulle jag provocera er?
För att jag ska tro att ni beundrar mer än hans kunnande.
Intrikat tänkt. Långt mer intrikat än min relation med Mr Neville.
Han är min mors betalde tjänare, enligt kontrakt.
- Jag övervakar att han fullföljer. - Måste han verka så förtjust i det?
Mr Neville är varken så intelligent eller begåvad som han själv tror.
Det märkte ni redan från början, fast mer p.g.a. fördom än insikt.
Jag hör att ni reser i kväll, Mr Neville?
Med Mrs Herberts lov, reser jag efter Mr Herberts ankomst-
- efter att han har bedömt teckningarna av huset.
Om min betjänt får en vagn reser jag i morgon bitti.
Ju förr, dess bättre - som ni säkert väntat att jag skulle säga.
Ni har delgivit mig er åsikt om teckning, trädgårdsodling-
- romerska kyrkan, barnafödande, den engelska kvinnan-
- Lübecks historia och politik, samt hunddressyr.
Därför är er åsikt om min avfärd långtifrån oväntad.
Tas ni emot i Radstock med sån hängiven gästfrihet?
Mr Talmann, jag har mött utsökt gästfrihet i Mrs Herberts hus.
Era teckningar är fulla av överraskningar.
Man tycker sig se en komplicerad allegori. Fanns stegen där?
- Med bestämdhet. - Och detta liknar...
- Den fanns. Låt Mrs Talmann intyga. - Hur så? Ska min hustru intyga?!
Mr Neville överdriver en aning.
Men jag bekräftar stegens närvaro.
- Den står rest mot min fars fönster. - Förvisso! En exakt angivelse.
Så exakt, Madame, som om ni ställt dit den själv.
Även om jag velat, hade jag inte förmått lyfta den.
Det hade krävt två man.
- Vad vill ni, Mr Clarke? - Kan ni komma? Det är viktigt.
- Jag måste tala med er. - Inte nu, Thomas.
- Jag tillåter mig insistera. - Jag vägrar tala nu.
Sköt det själv eller vänd er till Mr Talmann.
- Det skulle knappast hjälpa er. - Vad menar ni?
Madame, jag kommer att anklagas för mord på er man.
Jag ämnar stå väl förberedd.
- Vem kommer att anklaga er? - Er svärson, i första hand-
- med stöd av sina tjänares vittnesmål. Jag behöver er hjälp.
Hjälp med vad? Om min svärson tror att ni mördat Mr Herbert...
Gå.
- Maria! - Det hjälper inte.
- Vad menar ni? - Tecknarens kontrakt, Madame.
- Kalla på Mr Talmann. - Era åligganden mot Mr Neville.
- Vad är det med det? - Ni är ofattbart trögtänkt.
Maria, kalla inte på Mr Talmann. Hämta...
Hämta ingenting, jag är inte törstig.
Nå, Mr Noyes, vad syftar ni på?
Jag blir falskt anklagad för mordet på er man.
- På vilka grunder? - Jag är den mest sannolika.
Jag ensam visste när Mr Herbert skulle återvända.
Det är bekant vilka känslor jag hyser mot er man.
Befängt!
Och, Madame, jag var den ende som inte var hemma den kvällen.
Och det är bekant vilka känslor jag hyser för er.
- Är det anledning nog? - Det finns mer.
I Mr Herberts rum ligger utströdda dokument, och mina handskar.
Mot denna komplott behöver jag ert skydd, och mer därtill.
- Är ni skyldig får ni inget. - Mr Nevilles kontrakt ger mig det.
Mot ert beskydd och 700 guineas byter jag ert otrohetskontrakt.
Jag har inga pengar. 700 är en beräknad summa.
Jag byter kontraktet mot teckningarna.
Ni har 12 bilder, Mr Neville har anseende.
- Tolv privata teckningar? - De kan bli besvärande för er.
Det tänkta syftet, att ge dem i gåva till er man, är upphävt.
De teckningarna har redan kostat mig för mycket.
De kan komma att kosta er mer, Madame - kanske allt.
En otrogen maka vars man dör får inget önskvärt rykte.
- Och Mr Neville? - Han har rest till Radcote.
- Har han en roll i planen? - Inte i min.
Han skulle kunna få det senare.
Ni gav honom arvode och uppehälle under uppdraget.
Det ser inte mer ut än han normalt är värd.
Med kontraktet förstört, vem kan ana att ni erbjöd mer?
- Var är kontraktet? - Här, Madame. Och teckningarna?
- Vad tror folk när jag inte har dem? - Att ni förstört dem.
- Utan er man är de värdelösa för er. - Om det blir känt att jag sålt dem?
Ni sålde dem för att bekosta ett monument åt er make.
Alternativt: ni sålde dem för att slippa påminnas om sorgen.
Ni frågade en gång om jag hade en skandal åt er.
Och jag minns er vänlighet.
Madame, ni romare är alltför barmhärtiga.
Jag kan erbjuda er mer än skvaller.
Ni kan hjälpa mig att arrangera och smycka ut... en underhållning.
Vi behöver inte anstränga oss, grunden är redan lagd.
Och vad har jag att vinna på det hela?
Nöjet - och behaget av en symmetrisk intrig-
- att se dem i rang överlägsna råka i djupt obehag-
- och vem vet, kanske två terrasser och en apelsinhäck...
- om Mrs Herbert är generös. - Varför Mrs Herbert?
Därför att hon är spelets Dam.
Får ni inte utdelning av henne direkt, vänta ett par år-
- och ni får det nämnda av mig, som tecken på uppskattning.
- Från samma källa? - Madame, ni förstår mig.
Monument måste ritas. Vill en viss girig tecknare skriva nytt kontrakt?
Idén är Mrs Herberts, men priset betalar kanske Mr Neville.
- En helomvändning. - Hans teckningar ska säljas.
Med hans växande anseende inbringar de nog för att bekosta ett monument.
Mr Neville lär ska inbjudas till Haag.
Om jag hade medel skull jag ge Mrs Herbert 100 guineas-
- för djärvhet och bravur mitt i sorgen.
Gäller hennes gest Mr Herbert eller är den avsedd för omvärlden?
Vem kan då tvivla på hennes kärlek?
Jag ska bjuda 300 guineas. Inte mina, utan min svärfars.
Han har råd, han samlar konst och är helt okunnig.
Jag säger att de är italienska, Guido Reni eller Modesta!
Han kommer att hänga dem i mörkret där ingen ser dem mer.
Så synd, de har intressanta detaljer.
Mr Neville arbetar sig sakta men säkert uppåt i Mrs Herberts gunst.
Har han i sikte att vinna ett kontrakt överlägset alla andra?
Till häst som St Göran, eller som en jacobit med...
Med en palett till sköld och en ritpenna mellan tänderna...
- Bläck på fingrarna... - Och mellan fingrarna?
- Svårt att se... En penna till? - Det liknar en penna...
- En penna? - En liten penna...
- "Pennan är mäktigare än svärdet" - Vi ger 400 guineas...
- för detta monument över en penna. - Mot Mr Nevilles badhusteckning.
- Med lilla hunden. - Som viftar på svansen.
Hon gör rätt i att sälja dem. Vad inbringar de?
Det köparen är villig att betala. Mr Seymour har bjudit 400 guineas.
Jag tror han vill bjuda generöst-
- för att intressera Mrs Herbert i en större försäljning.
- Vilken? - Huset, naturligtvis.
Ganska fräckt av honom.
Jag prövade honom med förslaget att köpa bilderna först.
Båda alternativen skulle betyda en god hjälp för Mrs Herbert-
- att manifestera sin sorg. En större summa betyder större monument.
Mr Nevilles mödor blir till förmån för Mr Herbert - och oss alla.
Jag ser ingen förmån för mig, inte för er heller.
Då ser ni inte klart, Mr Talmann.
Ni, om ni tillåter... som er blivande sons blivande förmyndare-
- får en avundsvärd position. Så behändigt:
Godset får ett monument som bestående tillgång istället för-
-12 förgängliga avbildningar.
Varför skulle Mr Seymour få en del av min sons arv?
Där kanske Mr Seymour gör er en tjänst.
- Vad menar ni? - Er son skulle slippa se dem.
- När ni nu får en son... - Varför skulle han inte se dem?
Han skulle kunna se de allegoriska bevisen däri-
-som ni möjligen envist förnekar.
Mr Neville brukade inte allegorier. Ser min son det, undgår det inte mig.
Ett allegoriskt yttrande... som rör hans mor.
- Min hustru? Hur så? - Det påstås något nyckfullt-
- att Mr Neville såg er som en bedragen man.
Bedragen... hur?
Ni har bedragit mig, Sarah!
- Vad har hänt med er röst? - Ge fan i min röst!
Och ert ansikte, Louis? Det är mycket rött.
Inte rödare än er rumpa när Mr Neville var färdig!
När ert språk är lika vulgärt som ert ansikte-
- låter ni lika impotent på dagen som ni är om natten.
Natt som dag har ni varit vulgär. Nedtecknat svart på vitt-
- för hela världen att se, i såväl solsken som blåst!
Ert tal liknar meteorologens! Förklara er vanföreställning.
Det är Mr Nevilles teckningar!
Ni ansåg honom som simpel. Vad har han nu gjort?
Fråga hellre vad han gjort ner! Er själv!
Jag styr inte Mr Neville, han ritar som han vill.
- Fick han lön för att roa sig och er? - Varför tror ni något sånt?
Det ser ut så. Världen ser det så.
Världen? Få har sett teckningarna. Vem representerar "världen"?
- Seymour, Noyes, Poulencs. - Och vad ser de?
Tillräckligt för att ha roligt, och sladdra om fädernesarv...
Eller bristen därav. De ser det de länge väntat på, vad tror ni?
- Vad? - Ett tillfälle att håna er oförmåga.
- Kvinna, det krävs två! - Så sant, min herre.
Jag häpnar... Och var kommer Mr Neville in?
- Det kunde jag fråga er! - Ni frågade Mr Noyes.
- Han pekade ut det åt mig. - Han pekar er vart han vill.
Madame, ni ska se på teckningarna och förklara-
- varför en stege står mot ert fönster-
- vad ert hundkräk gör utanför badhuset-
- och varför era kläder pryder idegransgången!
Er lista, Louis, är ändlös som era rena vita byxor.
Och det finns lika lite innehåll i båda.
Låt mig fråga:
- Vad gjorde era stövlar i betesängen? - De var inte mina.
Varför hängde er underskjorta bredvid Hermes-statyn?
Hör ni inte varthän det bär? Jag kunde svara på samma sätt.
- Förnekar ni att det är er hund?! - Er sista anklagelse grundar ni på-
- ett övergivet parasoll, men själv är ni avbildad komplett-
- i lånad hatt och lånad rock och varför inte lånad skugga-
- poserande med indragna knän och utskjutande ända-
- med ansikte som ett fikon, och en självbelåten protestantisk vissling-
-på era självbelåtna läppar!
Och ni, Louis, som alltid sagt att Mr Neville saknar fantasi-
-han ritar vad han ser.
Vems fädernesarv efterapade ni? Min fars?
Världen vet att han är död, men vet inte säkert vem som dödat honom.
"Världen" kan undra om Mr Neville hade någon arvskomplott åt er.
Ni är en ärelös kvinna, Madame.
Och ni tar sida för en statarson mot er egen man.
Ni är gift med dotterdottern till en arméproviantör.
Jag har inte med ett ord tagit Mr Nevilles sida.
Men erkänn att han varit till nytta för oss alla. Var är bilderna?
- Jag har köpt dem, jag förstör dem. - Det vore synd.
Ni räds att eftervärlden ska känna till er otrohet!
Louis, de innehåller bevis av annat slag.
Värdefullare än det som de hågade kan bruka för att smutskasta er ära.
Bevis för att Mr Neville visste om min fars död.
God morgon, Madame!
- Mr Neville! - God morgon, min herre.
God morgon, fast sommaren plötsligt synes vara förbi.
Vad för er hit? Jag trodde inte Anstey skulle återse er.
Jag bor på Radstock hos hertig Lauderdale. Jag kom hit-
- på inbjudan av Mr Seymour, men finner hans hus tomt!
Mr Seymour är i Southampton med min make.
Begravningen ägde rum för tre dagar sedan. De diskuterar arvet.
Min visit kommer olägligt.
Madame, får jag fråga om er mors hälsa?
Trots att Mor berördes djupt av min fars död-
- är hon nu lugn i vetskapen att hennes kärlek aldrig ska besvaras.
- Och ni själv, Madame? - Jag mår bra. Vi frodas.
Mr Van Hoyten ska ge oss en helt ny plan för parkanläggningen.
Han ska mjuka upp den geometri som min far föredrog-
- och införa en ledigare, mer varierad prägel.
Mr Van Hoyten kommer från Haag.
Han har föreslagit Mr Talmann några nyheter som ska påbörjas i vår.
Han är också tecknare.
Mr Neville har anlänt, Mor, såsom vi förutsåg.
Han har med sig en ovanlig present. Tre granatäpplen från Radstock.
Uppdrivna ur engelsk jord och under engelsk sol.
Men med hjälp av 100 glasrutor och konstgjord värme.
Tack, Mr Neville. Vi måste tänka ut en gåva åt er i gengäld.
Jag var just på väg med Mr Van Hoyten till floden.
Han vill bygga en damm och lägga fältet under vatten.
Vi ses senare, Mr Neville.
Fält under vatten? Vill ni förena Anstey med havet?
Vi ska få en prydnadssjö. Min svärson gynnar sina landsmän.
Och det är ni som öppnade hans ögon för vårt landskaps möjligheter.
Varför roterar han med armarna? Saknar han sina väderkvarnar?
Vem vet? Kanhända att nya idéer kräver nya metoder.
- Hur är Radstock? - Ganska trist efter äventyren här.
Har ni kommit hit för att förnya dem?
- Det vore förmätet av mig, Madame. - Ja, sannerligen.
Alla kontrakt har uppfyllts och liket begravts.
Det var grovt, Madame.
Jag minns att ni behandlade mig grovt.
Jag var glad att se Mrs Talmann, och sökte på alla sätt tillfälle-
- att få möta er. Jag var nyfiken att se huset och parken igen-
- och hur de skulle framstå efter väderskiftet.
Men mest var det nyfikenhet för att återse er-
- som var motivet bakom mitt besök hos Mr Seymour.
Nyfikenhet är inget hedrande motiv att besöka en dam.
Inte ens en som man redan avnjutit. Är det mig ni vill träffa...
- och inte min dotter? - Ja, Madame.
- Hur kommer det sig? - Våra forna kontraktsvillkor-
- var till min fördel. Er mans död blev åter min fördel och er förlust.
Så säker ni är på er sak.
Som förlorare väcker ni min nyfikenhet ytterligare.
Hur föreställer ni er mina förluster?
Förnedringar - den ena värre än den andra.
Är det förnedring att mista sin make, Mr Neville?
Vid mina förberedelser här valde jag ut tretton möjliga motiv-
- varav ett utgick eftersom det beställdes tolv teckningar.
Det ratade motivet var som ni minns, södra sidan med hästmonumentet.
Just den plats där er man hittades.
Den ironin blev i hög grad föremål för frågor efter att liket hittades.
Det trettonde motivet ratades på oklara grunder.
Det visade inte huset, men det kunde sägas om flera av motiven.
Kanske var det inte representativt för parken-
- och kom till sin rätt vid fel tid på dagen.
Och därför, Madame, med er tillåtelse-
- skulle jag gärna, om jag får lov, förfärdiga den teckningen i dag.
Om ni inte misstycker.
Mr Nevilles fråga är full av tvekande artigheter.
Det beror på att jag inte kan bedöma era känslor kring det gångna.
Det räcker att säga att mitt liv förändrats.
Jag är nu änka, förut var jag maka. Om så änka redan som maka...
Jag har bytt en falsk och olycklig position mot en äkta...
som lämnar mig utan känslor.
Mr Neville, jag tänker äta.
Jag föreslår att ni äter med mig. Och sedan ska jag visa er-
- med min trädgårdsmästare, vad vi förmår odla här på Anstey.
Det blir att gengälda er gåva "in natura".
Och vem vet, kanske kan vi uppliva för denna enda gång-
-en förbindelse utan kontrakt-
-till ömsesidig tillfredsställelse.
Därefter gör ni er trettonde teckning - passar det?
Som om ni hade planerat det.
Jag är överraskad, förtjust... Madame, jag är överväldigad.
Mr Neville, jag ska beakta alla de tre tillstånden.
Jag har, helt legitimt, en frihet att använda-
- och varför inte då med er, med tanke på vår tidigare erfarenhet.
Ett granatäpple, Mr Neville, var Hades' gåva till Persefone.
Madame, min bildning är inte omfattande.
Ovanligt av er att erkänna okunnighet i ett ämne som ni förut-
- ivrigt hävdade som centralt för en konstnär.
Kanske är jag ovillig att erkänna en osyftad allusion.
Genom att äta granatäpplet, Mr Neville-
- blev Persefone Plutos fånge i underjorden.
- Åh, en symbolisk frukt. - Och ni har givit mig tre.
Fler ville inte Mr Clancy ge mig.
Kanske vill Mr Clancy åstadkomma allusioner.
Känner ni honom, Mrs Herbert?
Efter att hon lurats äta av granatäpplet-
- tvingades Persefone leva en del av året under jorden.
Även Mr Porringer kan berätta för er-
- att Persefones mor, ängarnas och trädgårdarnas gudinna-
- var förtvivlad, krossad i sitt hjärta.
Trumpen och surmulen-
- vägrade hon blankt att välsigna jorden med fruktsamhet.
Min Mr Porringer och er Mr Clancy-
- strävar idogt för att besegra granatäpplets makt-
- genom att bygga sådana här platser.
När de väl byggt dem, planterat dem och vårdat dem-
- vad driver de upp? Jo, granatäpplen.
Och så är cirkeln sluten.
En varnande saga för trädgårdsmästare.
Och för mödrar med döttrar, Mr Neville.
Kanske engelska granatäpplen har mindre allegorisk makt.
Drivhusplantor bär sällan frukt, enligt Mr Porringer.
De frambringar ofta lyckade allusioner - om än ingen avkomma.
- Och det finns fler... - Fler vad, Madame?
Vi känner till er förtjusning i visuell föreställning.
Granatäpplets saft kan tas för...
blod...
Blod från en födelse... blod från ett mord.
Genom er botaniska bildning måste ni finna min gåva grymt passande.
Mr Neville, jag anar att ni var oskyldig i detta-
-liksom i mycket annat.
Oskyldig, Madame? Jag trodde ni ansåg mig skyldig.
Säkerligen till opportunism, troligen till mord.
Det jag anser er skyldig till förebrår jag er inte för.
I vårt behov av en arvinge...
har ni sannolikt gjort oss en god tjänst.
Vi hade ett kontrakt, inte sant?
Tror ni jag skrev under så mycket för enbart nöje?
Madame, det var snillrikt.
Sedan när kallas otrohet snillrikt? Ni är löjlig, Mr Neville.
Varför skulle ni ha mördat Mr Herbert? Av vilket motiv?
- Mr Talmann såg motiv nog. - Ja, han är i Southampton-
- och söker ännu efter ett sätt att ge er ansvaret.
Han förlåter inte er oförsiktighet med Sarah.
Han förskjuter henne inte, för då mister han Anstey.
Mr Talmann är inte i Southampton. Såg jag inte hans vagn här i dag?
Det tror jag inte. Han är i Southampton med Mr Seymour.
Jag tror inte Mr Seymour är i Southampton. I Radstock i dag-
- frågade han efter mig. Då han hörde att jag ämnade besöka er blev han-
- enligt min betjänt, mer än nöjd. Vi får säkert se honom i dag.
Jag erkänner att det skulle förvåna mig. Jag ska fråga.
Sarah, låt Mr Porringer skaffa en stol åt Mr Neville.
Han avser att göra en teckning i parken - vid hästen.
Och säg åt Mr Porringer att bjuda Mr Neville en ananas-
-en liten, de är sötare.
- Mr Neville vill väl prova en ananas? - Med största nöje, Madame.
God afton, Mr Neville.
Varför finner vi er här så sent? Ljuset måste vara otillräckligt.
- Ja. Jag är klar. - Bra.
- Kanske kan jag få titta? - Om vi hade ljus skulle det gå bra.
Vi kan säkert få ljus.
Men den är inte klar, Mr Neville!
Nej, Mr Talmann.
Ni kan dölja ansiktet i mörkret, men inte er accent, inte här i England.
Jag tänkte inte dölja min identitet, men det är inget stort brott...
- jämfört med identiteten ni lånat. - Vilken identitet kan det vara?
Som man med talang, tvivelaktig heder, en krämare i kontrakt.
En man med böjelse att vanhedra andra.
Ni har lärt ett arkaiskt språkbruk utomlands-
- som blev urmodigt i England på min farfars tid.
Mitt språk är inte avhängigt er modesyn, Mr Neville.
Vi vet alla att ni inom ert fält är en förnyare.
Smicker, Mr Talmann? Vill ert följe också smickra mig?
Vi är helt enkelt nyfikna att få veta varför-
- efter det skedda, ni åter är här och tecknar Mr Herberts gods?
- Och i synnerhet denna plats. - Jag skulle svara, Mr Seymour-
- om jag trodde att ett uppriktigt svar intresserar er.
Vi tror, Mr Neville, att ni söker ett tillägg till ert kontrakt-
- av permanentare natur, ett varaktigt kontrakt med en änka.
Ni talar som en som blivit arvlös, en man ointresserad av konst-
- t.o.m. av detta motiv av det gods ni så lystet betraktar.
Idealisk plats för ett monument.
Tror ni Mr Herbert skulle uppskattat platsen?
Det kan ni som jordägare själv bedöma, Mr Seymour.
Den skulle kunna vara begärlig. Men tillskriv inte mig detta begär.
Jag föreslår att ni tillskriver det Mr Noyes som står här.
Kontraktens väktare, som anförtrotts privata avtal, i svart på vitt.
Hur tror ni Mr Herbert kände för dessa avtal i svart på vitt?
Som hans agent, hans fogde, notarie och forne vän-
- som nära, men inte nära nog vän till hans fru, bör ni veta svaret.
Ni envisas ställa mig frågor som ni själva är bäst skickade att besvara.
Jag inser att Mr Noyes kan ha delgivit Mr Herbert-
-det som präntats ner så diskret.
Frågan är om han insåg innebörden.
Han var blind, förvisso blind för djup olycka.
Er förståelse för Mrs Herberts olycka kan inte anses djup.
Jag fick god inblick i hennes sinnestillstånd.
Däri blev jag hjälpt av hennes dotter - er hustru!
Båda damerna bad enträget att jag skulle åta mig uppdraget.
Med avsikt att ni skulle reparera en osämja, inte plundra den!
Jag bär på intet sätt ansvar för Mr Herberts död.
Den är en gåta. Dock hyser jag misstankar mot Mr Talmann-
- Mr Seymour, Mr Noyes, och även Mrs Herbert och Mrs Talmann-
-damer som villigt ingick sina avtal!
Är det därför ni nyss utnyttjat Mrs Herbert ytterligare?
Det var synd. Så skickligt...
Nu har vi ett kontrakt med er, Mr Neville.
Med villkor efter vårt tycke.
Kontraktet, som avser våra nöjen, har tre villkor.
Det uppfylls bäst om ni tar av er grannlåten.
Tag av er hatten.
Min hatt har inte ingått avtal med någon.
Första villkoret, som inte behöver nedtecknas, då ni ser det aldrig-
-är att släcka era ögon.
Eftersom vi nu berövat er ert levebröd har ni ingen nytta...
- av era persedlar. - De kan klä en fågelskrämma!
Eller spridas ut i en park som tvetydiga bevis-
-för en dunkel allegori.
Tredje villkoret... Åtföljande de två första...
- i lag bindande... - och effektivt verkställt.
- Ve den som inget äger... - och inget ser...
är er död!